Suomennos: Otukka, ptt, RollonTollo, Sharia@Martrall, SteveMax, DalSargamon.
Oikoluku: Kymmel
Lontoo, 1802.
- Voin huolehtia vaunuistanne, herra. - Olkaa niin kiltti.
Onko tämä tyttärenne, madame?
Otan hänet. Puolet käteisellä ja puolet arvotavarana.
Ettehän voi myydä minua eniten tarjoavalle, vaikka hän onkin lordi?
- Miksi ihmeessä en voi? - Emme voi uhmata yhteiskunnan sääntöjä.
Varokaa selkiänne. Suokaa anteeksi.
Voit napata lordin 30 tuhannella...
Onko tämä sopimaton hetki?
Tulin katsomaan sitä uudelleen, herra Sharp, mutta voin tulla toistekin.
Ei tarvitse. Tässä se on.
Petetty hyve.
Katsokaa. Katsokaa niin kauan kuin haluatte.
- Entä hinta? - Neljä guineaa, lordini. Kuten sanoin.
Kaikki maksavat neljä guineaa.
Ei tuo! Tuo maksaa kymmenen. Petetty hyve maksaa kymmenen guineaa.
- Se on aivan liikaa, pikku neiti. - Hyvä.
Edesmennyt vaimoni toimi mallina, eikä lapsi halua erota siitä.
Jos annan sinulle kymmenen guineaa äitisi kuvasta, -
oletko iloinen, kun se lähtee?
En. Mutta niin suuresta summasta ei voisi kieltäytyä.
Hyvä on.
Kymmenen guineaa.
Paljon kiitoksia.
- Näkemiin, herra Sharp. - Näkemiin, lordini.
Orpokoti ottaisi hänet, mutta ajattelin teillä löytyvän hänelle käyttöä.
Molemmat vanhemmat ovat kuolleet, joten ketään ei tarvitse hyysätä.
Voit tehdä mitä haluat lapselle.
Puhuuko hän ranskaa?
Erittäin hyvin. Äiti oli pariisitar.
Oopperatyttö.
Ymmärrän.
Mitä vähemmän sitä puhutaan, sitä parempi.
Näkemiin, neiti Sedley. Olette meille kunniaksi.
Saatelkoon tämä Johnsonin sanakirja pelkkää hyvää teille.
Kiitos, neiti Pinkerton.
- Oletko siivonnut kirjaston? - Kyllä, neiti Green.
Entä nuotit? Onko ne laitettu talteen?
- Kyllä, neiti Green. - Entä lukusali?
- Oletko lakaissut sen kunnolla? - Olen. Viimeisen kerran.
Älkää olko niin varma, neiti Sharp. Elämä voi olla arvaamaton.
Voi, minä todella toivon sitä, neiti Green.
Neiti Sharp. En yritä edes esittää ymmärtäväni -
miksi haluatte kotiopettajattareksiksi maalle, ettekä pysyä paikassanne täällä.
- Ettekö, neiti Pinkerton? - Tunnette olevanne valmis jättämään meidät?
Jokainen orja haluaa karata, jos voi, senkin typerä lehmä.
Hauska kuulla. Näkemiin sitten, neiti Sharp.
Näkemiin.
Neiti Pinkerton?
Enkö minä saa Johnsonin sanakirjaa?
Hyvä on. Olkaa hyvä.
Pitäkää sitä saamanne koulutuksen symbolina.
Varmasti, neiti Pinkerton.
Hei.
Hassu vanha lahna. Hän ei osaa sanaakaan ranskaa, mutta on liian ylpeä myöntämään sitä.
Vive la France!
Vive Napoleon!
Kuinka voit olla noin ilkeä ja kostonhimoinen?
Kaikkina vuosina, jotka vietin tuolla, ainoat ystävälliset sanat kuulin sinulta.
Kosto voi olla ilkeää, mutta se on täysin luonnollista.
Ehkäpä. Mutta on väärin pakottaa minut myöntämään se.
Älä välitä. Puhutaan siitä, miten aion viettää viikon vapaudessa.
Ensiksi muodostan mielipiteen kapteeni Osbornesta.
Otan sen erittäin vakavasti.
Siihen ei kauan mene. George on täydellinen.
Niin hänen tuleekin olla. Entä vanhempasi?
Olen hieman hermostunut heidän tähtensä.
Ole vain oma itsesi ja kaikki rakastavat sinua. Kuten minä.
- Kerro lisää veljestäsi. - Josista?
Tiedät jo kaiken.
Hän on lomalla Intiasta, jossa hänellä on hyvä asema.
Hän on rikastunut siellä.
Mutta valitettavasti hänen elämänsä on yksinäistä.
Kunpa hän olisi naimisissa.
Ketkä lapset saivatkaan hyötyä opetuksestanne, neiti Sharp?
Sir Pitt Crawleyn tyttäret, Queen´s Crawleysta.
Hän on yksi Hampshiren johtavista herrasmiehistä.
Tai niin minulle kerrottiin hakiessani paikkaa.
Hän ei ole niin nimekäs, että olisimme kuulleet hänestä.
- Tunnetteko seutua lainkaan? - En.
Mutta se ei pelota minua. Haluan nähdä uusia paikkoja.
- Todellako. - Todellakin.
Kuinka kadehdinkaan miehiä, joilla on mahdollisuus tutkia maailman ihmeitä.
Haluaisitteko käydä Intiassa?
Intiassa? En tiedä mitään mieluisampaa paikkaa.
Delhin palatsit, Taj Mahal...
- Oletteko tutkineet Intiaa, neiti Sharp? - En niin paljon kuin haluaisin.
Olen lumoutunut idän tuoksuista ja mauista.
Niinhän te luulette.
Biju, tuo lautanen.
Ole varovainen, Becky. Nuo curryt voivat polttaa.
Mitä pidätte ensimmäisestä intialaisesta kokemuksestanne, neiti Sharp?
Herkullista.
Saanen sanoa, neiti Sharp. Teillä on enkelin ääni.
Juuri niin. Teidän on täytynyt käydä tunneilla.
Kapteeni Dobbin!
- Eikö George ole täällä? - Missä kummipoikani on?
Älkää olko huolissanne. George lähettää pahoittelunsa.
- Hänellä on työkiireitä. - Tuleehan hän huomiselle Vauxhallin retkelle?
- Onhan hän tulossa? - Hän ei jättäisi sitä väliin mistään hinnasta.
Tule heti sänkyyn.
Sinun täytyy olla jo valmis noiden tylsien numeroiden kanssa.
Olisinkin.
Kunpa Jos ei veisi häntä sille typerälle Vauxhallin retkelle.
Hän juo liikaa ja ties mitä hän sanoo, jos se vamppi viekoittelee hänet.
Antaa Josin naida kenet haluaa. Naisella ei ole omaisuutta, mutta ei sinullakaan ollut.
On hän parempi kuin musta rouva Sedley Afrikan takametsistä, -
ja hänen tusina mahonkista lastenlastaan.
George. Amelianne odottaa.
Hyvä on, Dobbs.
Täydellinen omistautuminen on hieno asia, mutta se vie kaiken haasteen.
Kerrohan, millainen se hännystelevä kotiopettajatar on?
- Amelia. Neiti Sharp. - Kiitos.
Astukaahan varovasti.
- Tässä hän on. George. - Rakas Amelia.
Becky on odottanut näkemistäsi sanoin kuvaamattoman paljon.
Haluan olla varma, että olette tarpeeksi hyvä Amelialle.
Kuka siitä päättää? Tekö?
- Becky tarkoitti ainoastaan... - Tulkaa, neiti Becky.
Saanko näyttää teille paviljongin ja kaikki ilot, jotka olen järjestänyt meille.
Saatte näyttää minulle kaiken mitä haluatte, herra Sedley.
Hän vain pilaili.
En välittäisi kotiopettajattaren pilailevan kustannuksellani.
Neiti Sharp! Neiti Sharp!
Luulin auttavani teitä käsitöissä, enkä tulla myydyksi orjaksi.
Hölynpölyä, herra Sedley.
Olkaa liikkumatta, pyydän. Tai muuten en avaa niitä koskaan.
Antaudun.
Olen vankinne.
Teidän tarvitsee vain pyytää, niin vapautan teidät.
Mutta... Miksi haluaisin sitä?
Toivottavasti Jos ei kiinny liikaa.
Becky on ystäväni, rakkahin George.
Toivottaisin hänet tervetulleeksi siskokseni, kuten toivoisin sinunkin tekevän.
Biju, olemme valmiit.
Rakkahin neiti Sharp, annan sen sinulle.
Mitä? Sinun kauniin lintusiko?
Ei, en voisi!
Sanoit rakastavasi kaikkea, mikä tulee Intiasta.
Ota se.
Se on lähettilääni
Hei.
Amelia!
No?
Hän kutsui minua kahdesti "rakkahimmaksi", ja hän puristi kättäni.
Ja katso. Hän antoi minulle rakkaan lintunsa.
- Se on oikein hyvä merkki. - Tiedän!
Kokeile, kuinka sydämeni hakkaa.
Mitä peliä oikein pelaat kotiopettajattaren kanssa?
- Kerroin hänelle... - Jos.
Olet unohtanut kuinka nämä asiat hoituvat.
Luuletko kavereiden kerholla -
antavan vaimojensa illastaa kotiopettajattaren kanssa?
Vakavasti ottaen. Mikäli nain siskosi...
Mikäli?
Mistäköhän he mahtavat puhua?
Uskon tietäväni.
Voi, Becky. Ken tietää?
Tämä voi osoittautua siunaukseksi.
Tämä on kaukana siunauksesta.
Onnea matkaan.
Tämä on sinulle.
Se oli isäni. Minulla ei ole muuta annettavaa.
- En voi. - Ota se.
Haluan antaa sen sinulle.
Ainakin tiedän, että se on turvassa sinulla.
Voi, Becky!
Se on menoa nyt.
Voisinko ostaa sinulle istumapaikan sisältä?
Ne ovat kaikki varattuja. Älä huoli, pidän ulkoilmasta.
Hei, rouva. Vauhtia!
Hyvästi!
Liikkeelle siitä!
Queen's Crawley!
Niin?
Kertoisitteko Sir Pitt Crawleylle neiti Sharpin saapuneen.
Ja voisitteko kantaa matkalaukkuni sisään.
- Neiti Sharp. - Niin, neiti Rebecca Sharp.
Isäntänne lasten kotiopettajatar. Voisitteko ystävällisesti väistää?
Toki.
Ei ole tarpeen kertoa Sir Pittille.
- Miksi ei? - Kerroitte sen jo itse.
Näistä ja muista lahjoistasi -
Luoja tehköön meistä kiitollisia.
Aamen!
Et ole vielä tavannut lady Crawleytä, kultaseni.
Hän on tyttöjen äiti. Hän ei ole poikieni äiti.
Eihän, Pitt? Ei ole.
Pittin äiti, ensimmäinen vaimoni, oli lordin tytär, -
joka tekee hänestä ylhäisemmän kuin me muut yhteensä, eikö niin, Pitt?
Mitä vain sanotte.
Niin, erittäin ylhäinen.
Liian ylhäinen minulle. Mutta tämäpä ei ole.
Hänen isänsä oli rautakauppias, eikö niin, rouvaseni?
Niin oli.
Milloin keskustelemme tyttöjen oppitunneista?
Vahvimmat aineeni ovat musiikki, piirustus ja ranskan kieli, -
mutta voin opettaa heille mitä vain haluatte?
Olettehan kiltti tytöilleni, neiti Sharp?
Älkää olko huolissanne. Kohtelen heitä yhtä herkkätuntoisesti kuin he ansaitsevat.
- Mitä tämä on? - Se on...
"Potage de mouton à l'Ecossaise. "
Lammaskeittoa.
Mikä lammas siinä on, Horrocks? Koska se tapettiin?
Yksi mustanaamaisista skoteista, Sir Pitt. Se tapettiin torstaina.
- Kiljuiko se? - Eiköhän se tainnut.
Hienoa. Se parantaa aina makua.
"Ollakseni rehellinen, rakkahin Amelia, -
Sir Pitt ei ole sellainen, millainen odotat aatelisen olevan."
"Enemmänkin ryysyläinen, kuin jalosukuinen."
Ei valoja yhdentoista jälkeen, senkin heitukka.
Mene sänkyyn pimeässä, -
ellet halua minun tulevan kynttiläksesi joka ilta?
Kaiken kaikkiaan, toivoni nojaa Sir Pittin nuorempaan poikaan, -
kapteeni Rawdon Crawleyhin, joka palaa pian rykmentistään.
Haluaisin -
mennä Espanjaan.
Je voudrais allez en Spain.
Ja se on E-kirjain.
Hänen veljensä, herra Pitt Crawley, on hurmaava kuin haudankaivaja, -
jolla ei ole ollenkaan huumorintajua.
Neiti Sharp, arvelin että haluaisitte nähdä kirjoitukseni Chicksaw-heimoista.
Vannon, herra Crawley, että te olette ajatustenlukija.
Mikään aihe ei voisi kiinnostaa minua enempää.
"Ilahdut kuullessasi, että olen löytänyt tavan tehdä itsestäni korvaamaton Sir Pittille.
Humdrum Halliin on tulossa vieras."
Ole varovainen sen kanssa.
"Sir Pittillä on rikas siskopuoli, -
- ketä, vai pitäisikö sanoa mitä, hän ihailee." - Ei, ei.
- Ei, ei, ei. - Hän järjestää niitä.
Idiootti.
"Ja nyt hän on helisemässä saadakseen talon järjestykseen ennen siskon tuloa."
Ylös, ylös, ylös!
Vähän ylemmäs.
"Olemme melkoinen seurue.
Herra Pittin kihlattu, Lady Jane Sheepshanks, on saapunut äitinsä, -
Southdownin kreivittären kanssa, jota Sir Pitt inhoaa.
Lupaan sinulle, rakkahin Amelia, että kun olen valmis, -
vanhuksella on erittäin hyvä käsitys viimeisimmän työntekijänsä meriiteistä.
Tuon järjestystä kaaokseen ja valoa pimeyteen."
- Pian nyt! - Anteeksi.
Taivas!
Neiti Becky, emme ansaitse teitä.
Rauhallisesti nyt! Rauhallisesti!
"Sanotaan, että neiti Crawley aikoo jättää omaisuutensa kapteeni Rawdon Crawleylle, -
joka on hänen matkaseuranaan."
Huomaan Pittin kihlatun olevan vieraiden joukossa. Seuraavaksi he tulevat sinun perääsi.
Voi Tilly-täti, kuinka voisin, kun sydämeni sykkii sinulle?
- Matilda! - Tuhma poika.
Tervetuloa!
- Veli. - Taidatkin tuntea Lady Southdownin -
ja hänen tyttönsä, Lady Janen.
Matilda-täti, koko Crawleyn suvun puolesta...
Ole hiljaa kunnes pääsen tulen ääreen.
Voitte nuoleskella niin paljon kuin haluatte, kunhan olen lämmennyt.
Tuo näytti meille paikkamme.
Meillä on ehkä titteleitä, äiti. Mutta neiti Crawleyllä on rahaa.
Ja me tiedämme sen.
Laita laukku sisälle.
Neiti Becky, -
tässä on nuorempi poikani, Rawdon.
Varo hänen iskuyrityksiään.
Hän särkee sydämiä harrastuksenaan, mutta -
hän on sotilas, henkeen ja vereen.
Minua on varoitettu.
Olet varmasti lopen tylsistynyt.
Minulla on isäsi ja veljesi seuranani.
Aivan.
Neiti Crawley ei turhia naureskele.
Muistaakseni anjovistahna on sinun suosikki herkkujasi, täti-Tilly.
Mutta ei koirien.
Olen erimieltä. Epäilen hänen olevan nokkelin tässä huoneessa.
Tarkoitinkin veljeäni, en tätiäni.
Häntä kutsuttiin neiti Crawleyksi.
Myönnä se. Veljeni on todella tylsä.
Todellako, kapteeni Crawley?
Yritättekö saada minut puhumaan sivu suuni?
Miksi?
Haluaisitko sitä?
Yksikään mies ei ole onnistunut siinä vielä.
- Mikä se oli? - Ei mikään. Väärä nuotti.
Allez, Rose, Celia. Dépêchez.
Faites vosà obeissances a votre tante.
Älä tuhlaa aikaasi, neiti Sharp.
Kaikki vieraat kielet ovat muinaiskreikkaa siskoilleni.
Ja ne pysyvätkin sellaisina, jos niitä ei käytetä.
Olen samaa mieltä, neiti Sharp. Ilo nähdä sivistynyt tässä talossa.
- Vous parlez bien. - Merci. Äitini oli ranskalainen.
Ranskalainen äiti?
Tuo on jo liian romanttista kotiopettajattarelta.
- Kuka hän oli? - Oletko kuullut Montmorencystä?
Kuka ei olisi?
Joten olet rahaton aristokraatti.
Sääli. Luulin sinua seikkailijattareksi.
Ovatko ne yhtä hienostuneita?
Kerro että taustassasi on jotain häpeällistä.
No, isäni oli taiteilija.
Kuulostaa paremmalta. Toivottavasti nälkäinen sellainen.
Täysin tyydyttämätön.
Kuka on tyydyttämätön, minun lisäkseni?
- Horrocks, koska illallinen on? - Ihan pian, Sir Pitt.
- Hyvä. - Minun on parempi poistua.
Tulkaa tytöt.
- Eikö neiti Sharp syö kanssamme? - Älä minulta kysy. Kysy Pittiltä.
Veljenpoika?
Toivottavasti häntä ei karkoteta vuokseni.
Tiedättehän minun olevan demokraattinen.
Ei se ole mikään suuri uhraus rauhan säilyttämiseksi.
Totta kai neiti Sharp syö kanssamme, jos toivot sitä, täti.
Illallinen on katettu.
Hyvä. Tulehan, kultaseni. Sinä istut viereeni.
Ja illallisen jälkeen moitimme seuraa.
Hän todellakin pomputtaa meitä.
Älä välitä, äiti. Pidän neiti Sharpista.
Caesar piti Brutuksesta ja mitä hänelle tapahtuikaan.
- Kaikki nämä ja kaikki muut lahjat... - Pitt!
Aamen.
Matilda-täti, olet kunniavieras.
Mille nostaisimme maljan?
Paremmalle ruualle ja lämpimämmälle huoneelle.
Eikö meidän pitäisi kohottaa malja rauhalle? Ja sille että Napoleon on tyrmässä Elballa.
Miehille, jotka laittoivat hänet sinne: Wellingtonille ja Nelsonille.
Wellington ja Nelson.
Wellingtonista olen samaa mieltä, -
mutta on vaikeaa yltää Nelsonin yksityiselämän sankaritekoihin.
Aleksanteri Suurenkaan elämä ei kestä tutkiskelua.
- Eikö hänkään ole sankari? - Aivan oikein, neiti Sharp.
Ja mielestäni se oli parasta Nelsonissa.
Hän sopi tasapelin naisen vuoksi.
Sellaisessa miehessä on oltava jotain hyvää.
Ihailen tunteellisia sotia.
- Wellington ja Nelson. - Wellington...
Etteikö syntyperällä ole väliä?
Syntyperä? Katso tätä perhettä.
Olemme olleet Queen's Crawleyssa Henrik II:n ajoista lähtien, -
eikä yksikään täällä ole niin älykäs kuin neiti Sharp.
- Kuninkaan upseerien malja. - Kuninkaan upseereille.
Kuninkaan upseerit.
Hummeria.
Herkullista.
Tule sisään, kultaseni. Jätin hännystelijäni Lontooseen, -
ja nuo tuolla alakerrassa ikävystyttävät minua.
Sinun tehtäväsi on saada minut nauramaan.
Hän on älykäs, vai mitä Firkin?
- Neiti vaikuttaa erittäin älykkäältä. - Aivan.
Sinun pitäisi olla herttuatar, jotta saisit ansiosi mukaan.
"Etteikö syntyperällä ole väliä?"
Vanha hölmö. Havittelee rahojani tyttärensä sulhaselle, -
sille tekopyhälle Pittille.
Hänen pitäisi pistää Raamattu sivuun, ja tehdä likainen työ itse.
Kunnollisessa asemassa voisitte pistää maailman talutusnuoraan.
Ehkäpä yllätän teidän karkaamalla suurmiehen kanssa.
Se olisi täydellistä. Rakastan karkaamisia.
Olen päättänyt, että Rawdon karkaa jonkun kanssa.
- Rikkaan vai köyhän kanssa? - Pääasia, että älykkään.
Rawdon on kultainen, muttei kovin fiksu.
Mikä hätänä?
Hummeri.
He myrkyttivät minut hummerilla.
Tuo saa mennä.
Sir Pitt?
Voinko olla avuksi?
En usko. Lääkäri on hänen luonaan.
Voimme vain rukoilla hänen sielunsa puolesta.
Ja hänen sadan tuhantensa.
Jääkö hän henkiin, tohtori?
Olen antanut lääkettä ja huuhdellut hänen vatsansa.
En voi tehdä enempää.
Loppu on Herran käsissä.
Haluaisitteko huolehtia kuluista nyt, Sir Pitt?
Huomenna, jos sopii.
Maksan vain tuloksista.
Miltä minä näytän?
Paljon paremmalta. He tulevat pettymään.
Lady Southdown leijuu ovella yötä päivää.
"Matkustan aina lääkekirstun kanssa."
"Voisinko auttaa -
vahvistavilla lääkkeilläni?"
Epäilen, säilyisinkö hengissä moisesta annoksesta.
Hölynpölyä! Kapteeni Rawdonhan se teidän kuolemaanne tarvitsee.
Lady Southdown ja herra Pitt Crawley haluavat teidät kunnossa, muuttamaan testamenttinne.
Rebecca Sharp. Olen tehnyt päätökseni.
Sinun täytyy tulla kanssani Lontooseen.
Vaadin sitä. Ja niin myös Byron.
Emmekä hyväksy kieltäytymistä.
Mutta mitä sanon Sir Pittille? Hän on ollut minulle ystävällinen.
Jätä hänet minun huolekseni.
Kun miehellä on kaksi poikaa ja rikas vanhapiika sisarena, -
hän harvemmin sanoo tälle vastaan.
Onko sinun mentävä, Rawdon? Luulin että jäisit ampumaan.
Ajattelin saattaa heidät turvallisesti kotiin, -
Mayfairiin.
Tietä!
Siinä menee paras kotiopettajatar, joka tytöillä on ollut.
Pitänee pyytää neiti Pinkertonilta seuraajaa.
Sallikaa minun, Sir Pitt.
Neiti Pinkerton on vanha ystävä, ja haluan olla avuksi.
Toisten asioihin sekaantuva vanha huuhkaja.
"Arvoisa neiti Pinkerton.
Olen kiinnittänyt huomioni oppilaaseenne, -
ja haluaisin tietää enemmän hänen taustastaan.
Hänen nimensä on Rebecca Sharp."
Kuvernööri jää kaipaamaan teitä.
Sir Pitt on ollut hyvä minulle.
Kukapa ei olisi?
Omenoita! Mehukkaita omenoita!
Tervetuloa Lontooseen.
Hyvänen aika. Näytä kiireiseltä, rouva on kotona.
Olemme perillä, kultaseni.
Kuka tuo oli?
Naapurini, Steynen markiisitar. Miksi?
Muuten vain.
- Oletko menossa ulos? - Tapaan Tarquinin ja Villiersin.
Ja muut kaverini.
Pelaamme ehkä biljardia.
Lordi Tarquin ja arvoisa John Villiers.
Tapana ei ole lausua "arvoisaa" ääneen.
Hyvä on. Sinähän sen tiedät paremmin.
Mutta ihmettelen: Kutsuvatko nämä kaverit sinut koteihinsa?
Tapaatko heidän äitinsä ja sisarensa?
Silloin tällöin.
Koska sinun ei tule haluta, tiedäthän?
Brittiläisen kauppiaan poika ei halua.
- Nai kenet haluat ja pidä häntä hyvänä. - Isä.
George on kihloissa. On sovittu...
Sitten sen voi purkaa.
Etkö ymmärrä, poika?
Voit saada kaiken, jos vain tavoittelet sitä.
Miksei varakreivin tytär? Tai vielä parempaa, kreivin.
Tai nai perijätär ja osta itsellesi arvonimi.
Sinun ei pitäisi lukea vaunuissa. Tulet pahoinvoivaksi.
Lukeminen saa minut aina pahoinvoivaksi.
- Keneltä se on? - Ystävältäni Amelia Sedleyltä.
Luulin että hänen hääpäivänsä olisi sovittu, mutta näyttäisi ettei.
- Kuka hänen kihlattunsa on? - Kapteeni George Osborne.
Osborne?
Onko hän sukua Leedsin herttualle?
Ei, rouva. Hän on kauppamiehen poika.
Minä tunnen Osbornen. Hän kuuluu linjarykmenttiin.
Vihreä kuin tämä ruoho, -
ja tekee mitä vain tullakseen nähdyksi lordin kanssa.
Kapteeni Osbornen turhamaisuus tekee hänestä houkuttelevan uhrin.
Kuulehan, täti. Tekisimmekö neiti Sharpelle palveluksen, -
- ja kutsuisimme heidät vierailulle? - Mikäli luulet sen olevan huvittavaa.
Hauska nähdä, että neiti Crawley ymmärtää arvosi.
- Kunhan George ymmärtää sinun. - Totta kai hän ymmärtää.
- Soitanko teille? - Kiitos, kultaseni.
Rawdon, selitätkö piquetin säännöt neiti Sedleylle?
- Olen täysin unohtanut. - Ole varovainen, Amelia.
- Kapteeni Crawley taitaa kortit. - Minua on varoitettu.
Piquetissa ei pelata omaisuuksista.
Siitä huolimatta, ole kiltti hänelle. Hän on ainoa ystäväni.
Ei ainoa, neiti Sharp.
Selitä, Rawdon.
- Voitte hylätä viiteen asti. - Poistukaa.
Neiti Sharp.
- Mitä pidätte uudesta paikastanne? - Paikastani?
Kuinka imartelevaa, että muistutatte minua.
Se on oikein hyvä, kiitos.
Ja he kohtelevat minua hyvin.
Mutta tämä onkin säätyläisperhe, -
ja melkoinen muutos kauppiasperheestä.
Näytitte pitävän kauppiasperheestä melko paljon viime vuonna.
Tarkoitatteko Joseph Sedleytä? Se on totta.
Jos hän olisi pyytänyt minua, en olisi kieltäytynyt.
Kuinka kohteliasta teiltä.
Tiedän, mitä ajattelette.
Mikä kunnia päästä langoksenne.
Kapteeni George Osborne, John Osbornen poika, Esquire, -
hänen isänsä... Mikä isoisäsi oli?
Tai olkoon. Ette voi myötävaikuttaa sukupuuhunne.
Neiti Sharp. Tulkaa ja ottakaa Rawdonin paikka.
Hän on huonompi kuin surkea.
Totta, tämä ei ole pelini.
Osborne, haluaisitteko tulla pelaamaan jotain vähän enemmän aikuismaisempaa?
Hei!
- Kiittäkää neiti Crawleyta puolestamme! - Neiti Crawley. Neiti Sharp.
Oletteko äkäinen minulle?
Äkäinen? Voisin suudella teitä.
Täydellisen päivän huipennus on, kun näkee George Osbornen huijaavan.
Hyvänen aika!
Minä kun toivoin, ettei ilta loppuisi vielä.
Niinkö?
Ajattelin, -
jos haluaisitte näyttää minulle huoneenne.
Totta kai.
Käyn kysymässä neiti Crawleylta luvan.
Älkää vitsailko.
Oikeasti, kapteeni.
Ette voi kuvitella, että tekisin mitään hankkiakseni tätinne paheksuntaa.
Luulin, meidän ymmärtävän toisiamme.
No, minä ymmärrän tämän.
Vain kaksi miestä saa astua makuuhuoneeseeni, -
aviomieheni ja lääkäri.
Tunnet sydämeni, Becky.
Tiedät, että tekisin vuoksesi mitä vain.
Olen imarreltu.
Mutta Tilly-tädin näkemykset näissä asioissa ovat vanhanaikaisia.
- Ei hän siltä kuulosta. - Älä anna hänen huijata sinua.
Hän puhuu kuin Oliver Cromwell, mutta ajattelee kuin Charles I, -
ja usko minua, mahdollisuus että hän muuttaa mielensä, on pieni.
Sitten on onnekasta, kapteeni, -
että olet uhkapelimies -
ja uskallat ottaa riskin.
"Armas Becky, Josilta saapui kirje Intiasta tänä aamuna, -
se oli täynnä kaipuuta erästä henkilöä kohtaan."
Onko neiti Sharp viety Mayfairiin?
Hän näyttää viihtyvän uudessa elämässään.
Sitä en epäile yhtään.
Olin ajatellut hänet pelkäksi onnenonkijaksi.
Mutta nyt näen, että hän on vuoristokiipeilijä.
"Minun pitäisi kertoa hänelle, rakas Becky, -
että hän on menettänyt tilaisuutensa, -
koska hänen jumalattarensa on hankkinut muita kosijoita.
Rakas ystäväsi, Amelia Sedley."
Tämä on teille. Se on herra Pittiltä.
Lukekaa se.
"Rakas täti, minulla on sekä iloisia että surullisia uutisia välitettävänä."
"Hyvät uutiset ovat, että olen naimisissa.
Lady Jane Sheepshanks on suonut minulle kunnian ja suostunut vaimokseni."
Ei mikään suuri yllätys.
Hän on ihan kelpo tyttö.
Vaikka en ole kateellinen hänelle hänen anopistaan.
Mitkä ovat huonot uutiset?
"Ikäväkseni ilmoitan, että äitipuoleni, Lady Crawley, on mennyt parempaan paikkaan."
Queen´s Crawleyn jälkeen, mikä tahansa on parempi paikka.
Älä nyt! Parasta sinulle, tyttöseni, olisi...
Ei, ei. Liian tiukalla.
Kiitos.
Rouva, -
voisitteko harkita...
Tuolla on herra Pitt!
Auta armias! Voi ei, en voi nähdä häntä. Mieleni, hermoni eivät kestä sitä.
- Poistukaa! - Kyllä, herra Pitt.
Hyvä!
En halua nähdä neiti Crawleyta, vaan teidät.
Teidän täytyy tulla takaisin Queen´s Crawleyhin.
- Oletteko kuullut uutiseni? - Ihan äskettäin.
Olen hyvin pahoillani. Jos voin tehdä jotain...
Kyllä voitte. On paljonkin, mitä voitte tehdä.
Kaikki on ollut huonosti sen jälkeen, kun lähditte. Teidän täytyy tulla takaisin!
Menkää naimisiin kanssani!
Tulkaa takaisin vaikka Lady Crawleyna, jos haluatte.
Kunhan tulette takaisin!
Mitä?
- Älkää jättäkö minua tänne alas ainiaaksi. - Voi, herra Pitt.
- En voi. - Ette voi, vai ette halua?
Ettekö haluaisi olla vanhan miehen kulta?
En, herra Pitt. En todellakaan voi.
Totuus on, että olen jo naimisissa.
Naimisissako?
- No, kannattipa ainakin yrittää. - Mikä mahdollisuus on menetetty!
Antaa olla, kultaseni, me hoidamme asian, emmekö vain veli?
Ostan hänelle kaupan tai tilaan muotokuvan.
Kuka hyvänsä hän onkaan, hän ja hänen perheensä ovat hyvin onnekkaita, kun heillä on teidät.
- Toivon, että ajattelette noin. - Ajattelen täsmälleen niin.
Jos ette voi ottaa minua vaimoksenne tai sisareksenne, -
ettekö rakastaisi minua tyttärenänne ja veljentyttärenänne?
Mitä?
Hyvä herra Pitt, armahin neiti Crawley, se on totta.
Olen nainut Rawdonin.
Rawdonin!
Minun Rawdoniniko?
Hiiliä! Nosta ne, poika.
Katso hänen peräänsä, Firkin.
Raasu, herttainen neiti Crawley. Olen niin huolissani.
Älkää haaskatko siirappianne minuun, neiti Sharp.
Menkää takaisin veitsilaatikkoon, minne kuuluttekin.
Oletteko kunnossa, neiti?
Olen, jos olette menossa Baker Streetin ohitse.
Onkohan se soveliasta, neiti?
Soveliaampaa kuin seistä tässä kadulla.
Auttakaa kirstun kanssa?
Sinä.
Olemme Queer kadulla, jos hän ei muuta mieltänsä.
Olisin mieluummin Queer kadulla kanssasi, kuin Park Lanella kenenkään muun kanssa.
Mutta, Rawdon, hän tulee järkiinsä.
Hän sanoi itsekin, että hän rakastaa sinua, vaikka karkaisitkin.
Niin hän vain sanoo.
Hän rakastaa romantiikkaa novelleissaan, mutta ei perheessään.
Heidän mielestään hän on yhtä koppava kuin kuningatar Charlotte.
No, sitten -
meidän täytyy laittaa lähettiläs ajamaan asiaamme.
Niinkö?
Minkähänlainen lähettiläs se olisi?
Sanoisin, että pienikokoinen, -
punaposkinen, siniset silmät -
ja luultavasti ei paljonkaan hiuksia omaava.
Mitä?
Tarkoitatko?
Sinä loistava, tyttökultani.
Se tulee korjaamaan välit, mikäli mikään muu ei auta.
Voi, Becky.
Kun ajatteleekin kuinka hän hoivasi sinua. Ja kaiken aikaa...
Olisihan se pitänyt arvata, ettei mitään saa ilmaiseksi.
Mutta että kerjäläisen tytär, tyhjätasku kotiopettajatar karkasi Rawdonini kanssa.
Hänen äitinsä oli sentään Montmorency. Pitänee tukeutua sen varaan.
Ei sinnepäinkään. Kuulin varmalta lähteeltä.
Hänen äitinsä oli oopperatyttö Montmartren kuorossa.
- Mitä? - Kuulin varmalta lähteeltä.
Hyvä on!
Olkoon. Tiedän mitä minun täytyy tehdä.
Toisitko ystävällisesti lipastoni?
Totta kai. Missä se on? Missä hänen lipastonsa on? En näe sitä.
Se on täällä.
Käy melkein sääliksi Rawdon raukkaa.
Mutta en voi antaa sen tytön hyötyä juonittelustaan.
Eikä sinun pitäisikään.
Olen iloinen, että vaihdoit mielipidettäsi. Firkin.
Muistatko, kuinka kerroit meille Queen's Crawleyssa -
ihailevasi harkitsemattomia avioliittoja.
En tosielämässä.
- Mitä sinä haluat? - Aikaa, Osborne, sitä minä haluan.
Minä en ole sinulle velkaa, joten en anna sinulle mitään!
- Olet, ystävyyden! - Et tule saamaan sitä minulta!
Onko meillä tarpeeksi Kiina-elementtejä?
Se on buffet, enkä halua riskeerata Crown Derbyjä.
Kuunnelkaahan.
"Keisari Napoleon pakeni Elbasta ja marssi Pariisiin. Liittoutuneet valmistautuvat sotaan."
- Amelia, mikä hätänä? - Koskeeko se Georgea?
Hänhän on sotilas, rehvastelustaan huolimatta,
ja siellä on enemmän sotimista, kuin kultakoristeita ja rykmentin päivällisiä.
Amelia?
Amelia!
Jos hän aikoo sotilaan vaimoksi, hänen täytyy tottua tuollaisiin asioihin.
- Olen ajatellut... - Minun täytyy kertoa. En voi siirtää tätä enää.
Olemme vararikossa, Mary. Olemme mennyttä.
- Kaikki on mennyttä. - Mutta olemme järjestämässä illalliskutsut.
Ei tule enää kutsuja, tanssiaisia tai illallisia.
Se elämä on päättynyt meidän osaltamme.
Voi hyvä Luoja.
Velka joka tuhosi minut, mies joka syöksi minut syvyyteen, -
on Georgen isä, John Osborne.
Sedleyn jäämistönhaltijoiden määräyksestä, aloitamme huutokaupan.
Kohde 368, eebenpuinen koristeltu kirjoituspöytä.
Sanoisimmeko, neljä guineaa? Viisi.
Vieläkö tulee huutoja? Ensimmäinen, toinen - Myyty.
Kohde 369.
Kiiltävä maalaushuoneen piano.
- Lauloin tuon tahtiin. - Pitäisitkö siitä?
Aloitamme kolmesta guineasta. Neljä?
- Viisi. - Viisi takana olevalle.
Kuusi.
- Se on kapteeni Dobbin. - Tunnen hänet, hän on rykmentissäni.
Yhdeksän? Kymmenen.
Vieläkö tulee? Myyty kapteenille.
Kohde 370.
Francis Sharpin maisemamaalaus, vuodelta 1801
- Mitä? Mikä hätänä? - Isäni maalasi sen.
Annoin sen Amelialle.
- Hankin sen sinulle. - Sanoisimmeko, viisi guineaa?
Kuusi, siellä takana. Seitsemän.
Kahdeksan. Yhdeksän.
Kymmenen. Yksitoista. Kaksitoista.
Kolmetoista. Neljätoista.
Viisitoista, takana.
- Ensimmäinen kerta. Toinen kerta. - Anna sen olla. Ei sillä ole väliä.
Myyty 15 guinealla Steynen markiisille.
Miksi lordi Steyne vaivautuisi pienimuotoiseen huutokauppaan?
Hän keräilee isäni töitä.
Todellinen keräilijä menee minne tahansa, saadakseen haluamansa.
Ambonasta ja ruusupuusta tehty kvartettopöytä.
- Kapteeni Dobbin. - Neiti Sharp.
Pahoittelen, rouva Crawley. Crawley.
Aiotko viedä pianon, kapteeni?
Minulla on ystävä, jolla luulisin olevan sille käyttöä.
- Todellakin hän voisi. - Hyvää päivänjatkoa.
Kolmas kerta. Myyty.
Näin neiti Sharpin huutokaupassa tänään aamupäivällä.
Kuinka George voi?
George voi luultavasti hyvin, mutta on kiireinen.
Liian kiireinen tullakseen tänne.
Minä haen teetä.
Kun seuraavan kerran näet hänet, annatko tämän hänelle?
Maalasin sen itse.
Eihän ole väärin muistuttaa häntä rakkaimmastaan?
Ei tietenkään.
Katsokaa mitä hän on mennyt tekemään. Eikö hän olekin uskomaton?
En voi uskoa tätä. Luojalle kiitos.
Äiti! Kaikki on hyvin! George osti tämän pianon ja saapunee pian.
Luojalle kiitos!
George, sinun on mentävä hänen luokseen.
Hän kuolee ikävään.
Neiti Sedley pyysi antamaan tämän, kun seuraavan kerran näen sinut.
Luojan tähden, George. Et ole edes avannut sitä.
Ei tarvitse.
Ne ovat kaikki samanlaisia.
Georgy! Mitä sinä vehtaat? Olemme odottaneet sinua.
- Hyvää päivää teille, kapteeni Dobbin. - Olen juuri lähdössä.
- Hyvä. - He haluavat minun tapaavan Marian ystävän.
Saanko esitellä, poikani George. Tässä on neiti Rhoda Swartz.
Neiti Rhoda oli puhumassa Jamaikasta, ja hänen sokeriviljelmistään siellä.
Vaikka en muistakaan niitä. Lähdin sieltä kolmevuotiaana.
Maria, voinko lainata sinua hetkeksi?
Suokaa meille anteeksi.
Isäsi ei näe paljonkaan vaivaa peitelläkseen suunnitelmiaan.
- Jotka ovat? - Meidän avioliittomme, tietenkin.
Todellakin.
Tule. Istu viereeni.
Puhukaamme suoraa.
Varallisuuteni on suuri, perimäni ei.
Joten minun täytyy valita köyhän aatelismiehen -
tai sinunlaisesi rikkaan porvarin väliltä.
Kunniasanallani totean, olette ymmärtäneet tilanteen erittäin tarkasti.
Olisin niin halunnut aatelisarvon.
Mutta hoitajani mukaan, yhdistämällä varallisuutemme, -
voimme ostaa sellaisen milloin haluamme.
En voi uskoa, että ehdotat vakavissasi Miss Swartzin olevan sydämeni valittu!
Miksei?
No ensinnäkin, hän ei ole englantilainen.
No johan on. Voisit olla vähemmän nirso.
Mitä merkitystä ihonvärillä on, kun kysymyksessä on puoli miljoonaa?
Sillä rahalla saisimme sinut hetkessä parlamentin ylähuoneeseen.
Ajattele. Ruokailla Kewissä, tanssia Carlton House:ssa.
- Entäpä kunnian merkitys? - Kunnian?
Niin, kunnian.
Olet kenties ostanut jonon esivanhempiasi riippumaan seinillesi,
mutta et näköjään heidän perimäänsä.
- Sinä sait minut antamaan sanani Amelialle. - Hiljempaa!
Uskallatko puhua hänestä minulle?
"Uskaltaa", ei ole sana, jota sopii käyttää Britannian armeijan kapteenin kuullen.
Sillä olen herrasmies, vaikka olenkin poikasi.
Sanon mitä haluan omalle lapselleni ja sanon sinulle tämän:
En ole raatanut kuin orja 40 vuotta nähdäksesi sinun naivan kerjäläisneidon!
- Sinä sen liiton sopisit! - Ja voin myös perua sen!
Nait sen, jonka minä käsken. Ja käsken sinua naimaan neiti Swartzin.
Joko teet niin tai keräät kimpsusi ja kävelet ulos tästä talosta ilman shillinkiäkään!
- Teinkö itseni selväksi? - Täysin.
Georgy. Georgy.
Tulkaa nuorukaiset! Sota on saapunut Europpaan!
Veljeni haluaa värväytyä!
Jos olet täällä esittääksesi vetoomuksen hänen puolestaan, niin teit turhan matkan.
Olemme sodan partaalla, herra Osborne.
Jos Georgelle tapahtuisi jotain, ette antaisi itsellenne ikinä anteeksi huonoja välejänne.
Enkö voisi viedä hänelle viestiä teiltä? Pyydän.
Hyvä on.
Hän voi tulla takaisin kotiin vanhaan huoneeseensa ja asiat ovat kuten ennen.
Ne eivät voi olla.
- Mikseivät, jos kerran sanon niin? - Koska... -
George ja neiti Sedley avioituivat tänä aamuna.
Tulen heidän häälounaaltaan.
Ettekö tulisi mukaani?
- Tervetuloa, herra Sedley. - Sedley, tervetuloa kotiin.
- Herra Crawley, teille on viesti. - Selvä sitten.
- Rouva Crawley. - Joten, -
Oletteko havainneet monia muutoksia sitten viime Intian matkanne jälkeen?
Joitain.
Ja yhden erityisen, joka harmittaa minua erittäin paljon.
Dobbin! Osborne!
Uutiset koskevat meitä kaikkia. Käsky lähteä Belgiaan.
Nousemme laivaan ensi viikolla.
Miehet tarvitsevat sotimista, kuten maaperä tarvitsee mylläämistä. Tulen nauttimaan siitä.
Ette kai te aio matkustaa sinne tuossa tilassa?
Tietysti matkustan! Miksi miehet saisivat kaiken hauskuuden?
Eikö Akvalonian Eleanorkin ratsastanut taisteluun raskaana ja paljain rinnoin?
Jos yksikään elossa oleva nainen pystyisi samaan, se olisit sinä!
Olkaa varovainen minkä esikuvan valitsette, rouva Crawley.
Kuningatar Eleanor oli suljettuna lukkojen taakse miehensä toimesta.
Ja nousi vankeudesta hallitsemaan Englantia.
Bravo.
Entäpä sinä, Sedders? Liitytkö seuraamme pienelle huviretkellemme?
- Ilman velvollisuuksiani Intiassa, lähtisin mukaanne salamana. - Aivan varmasti!
- Minä lähden. - Et voi.
No, mutta miksei voisi? Hän voisi pitää Beckylle seuraa.
- Voitolle! - Voitolle!
- Voitolle.
- Emme tunne ketään siellä. - Kenen vika se sitten on?
Jos vain esittäytyisit julkisesti aina silloin tällöin.
Crawleyt eivät ole olleet täällä meitä pidempään ja rouva Crawley on kaupungin yleinen puheenaihe.
Sekö haluaisit minun olevan, "kaupungin yleinen puheenaihe"?
- Mennäänkö sisään? - Mielellään.
Brysseli. 17 kesäkuuta, 1815.
Sieltä saapuu kuuluisa rouva Crawley.
Se miksi hän on kuuluisa on arvoitus minulle.
Miksi kaikki kutsuvat hänet, niin kuin kenraali Tuftonkin?
Hänen täytyy pitää hänen ranskankielentaitojaan hyödyllisinä.
- Tiedän, että itse pitäisin. - Todellinen lady ei puhuisi sitä puoleksikaan niin hyvin.
- Hiljaa, armaani. - Lady Darlington. Lady Bareacres.
- Hyvää iltaa, rouva Crawley. - Hyvää iltaa.
Pidät itsestäsi turhaa melua.
Hyvää iltaa. Hyvää iltaa.
Voinko jättää asioiden hoidon sinulle? Näen lampaita, jotka kaipaavat keritsemistä.
Mene. Hoida sinä raha-asiamme ja minä huolehdin urastasi.
Odota tässä hetki.
George, tunnen itseni.. tunnen itseni huonovointiseksi.
- Kenraali Tufto. - Rouva Crawley.
- Voinko tarjota teille virvokkeita? - Se olisi mukavaa.
- Rouva Crawley. - Hyvää iltaa.
Ette kai ole jakaneet kaikkia tanssejanne?
- Tuskin. Saavuin juuri. - Olen siis ajoissa.
Ja minä oletettavasti myöhässä?
Kenraali Tufto, tämä on kapteeni Osborne yhdeksännestä rykmentistä.
Se on siis Osborne E-kirjaimella. Kirjoittakaa se varmasti oikein, -
kun mainitsette hänet sanomissanne.
Kunpa vain kirjoittaminen olisi omaa alaani.
- Olkaa hyvä, kultaseni. - Kiitos.
Tahtoisitko, että hakisin sinulle vettä? Tai tuolin?
Tai lääkärin?
Onko Amelia kunnossa?
Olettaisin niin. Dobbin on hänen kanssaan.
Eikö teidän pitäisi huolehtia hänestä enemmän nyt?
Tarkoitatteko, kun uusi köysi sitoo minua?
Ette ole kuin Amelia, rouva Crawley.
Mikään ei tukahduta liekkiänne.
Kapteeni Osborne.
Hakisitko minulle huivini ja kukkavihkoni?
Tietysti.
- Sallisit minun tulla mukaasi. - Ei, tarkoitan sitä. Mene takaisin ylös.
- Kerron Georgelle, että olet kunnossa. - Älä.
Häntä ärsyttäisi vain, että lähdin tanssiaisista etuajassa.
Mutta miksi hän edes toi sinut?
Sano minulle, että olette onnellisia.
Olemme tarpeeksi onnellisia.
Kuinka kauniisti herttuatar onkaan järjestänyt kaiken.
Niin hän aina tekee. Vai etkö käy hänen juhlissaan Englannissa?
Älä välitä. Häntä ei tarvitse tuntea enää Lontoossa.
- Sinulla on pitänyt kiirettä. - Erittäin.
- Osborne. - Crawley.
Oletko valmis pelaamaan muutaman jaon korttia?
- Jos rouva Crawley... - Tietysti.
Jätän teidät sen pariin, arvon herrat.
- George, älä juo enempää. - Hölynpölyä, Dobbs.
Tule itsekin lasilliselle, ja sytytä lyhty leuassasi.
Mitä tapahtuu?